A poslednjeg dana 9. Pozorišnog ringišpila u Lazarevcu publici se obratila Ivane Nedeljković, direktorke Puls teatar iz Lazarevac.
Zapravo, ona se obratila prvenstveno roditeljima. I jasno je zašto.
Najpre se svima zahvalila što su dočli na poslednji dan „Ringišpila“, a onda je počela:
„Moje ime je Ivana Nedeljković, ja sam direktorka pozorišta, imala sam potrebu posle tri dana festivala da vam se obratim. Puno je razloga za to, ne samo zato što je poslednji dan, već zato što smo imali prilike da pogledamo odlične predstave sa različitih festivala, ali se kao ličnost, i kao direktorka pozorišta, kao umetnik i stvaralac osećam veoma poraženo. Imali smo nekolicine incidenata, ja vas molim prosto da me svi saslušate…
Evo ovako:
Prvo, ko nema kartu neka sačeka da uđu oni koji su svoje ulaznice obezbedili na vreme. Ova predstava je kamernog tipa, to znači da na samoj sceni sedi publika, ima 120 mesta i nijedno mesto ne može više iz milion razloga, zato da izvođač ne bi bio ugrožen, da izvođač ne bi imao problema, kad vam daje svoje srce i dušu, i vadi iz utrobe sve šta ima zato da biste vi kao deca bili bezbedni. I mi ovih dana sa decom i sa prosvetnim radnicima – kojima sam do neba zahvalna za pordšku koju nam pružaju sve vreme svih ovih godina – nemamo problem. Problem su bili roditelji.
Dragi roditelji, Lazarevčani, ja sam kao direktor ove ustanove izgrebana jer neko hoće da uđe preko mene, mi smo kao glumci, kao akteri, kao ansambl napadnuti skoro svako veče zbog toga što neko ne shvata da ne može dete od dve godine da dovede na predstavu koja je preporućena za decu od sedam, osam, devet godina itd. Pored svake predstave stoji 6+. 7+, 8+, ako ne znate šta znači broj – to je minimalan broj godina koje dete treba da ima da bi došlo na predstavu da bi je ispratilo. Dragi roditelji, vi stavljate vašu decu na krila, vi palite tablete i za vreme predstave im puštate crtane filmove!
Dragi roditelji, vi male bebe dovodite u kolicima i kad ne moćete ovde da uđete sa kolicima, jer to nije stadion, izvinite, nije parkić – vi se svađate sa nama, vi se svađate sa ansamblom Puls tetara, vi se svađate sa dežurnim zaposlenima, svađate se sa ljudima koji afirmišu ovaj grad.
Dragi roditelji, Lazarevčani, isključite vaše mobilne telefone. Upaljenim mobilnim telefonom vi remetite izvođača.
Dragi roditelji, Lazarevčani, u pozorištre se ne ulazi sa kokicama – remetite izvođača i publiku koja želi da uživa u predstavi.
Draga deco, vi glasate za najbolju predstavu, vi ste ti koji proglašavete koja je najbolja predstava. Ako vidite roditelje da jedu kokice, vi kažite: ‘Tata, mama, u pozorištu se ne jedu kokice‘, izvinjavam se što ovako moram da kažem.
Ovo je deveti Ringišpil po redu, mi smo ovde imali pune sale, 600 posetilaca, nikada nijedan incident se nije dogodio, vi imate roditelje koji gledaju predstavu i svoje dvogodišnje dete puste da se otkotrlja niz stepenice, dežurni glumac ga spasava, okreće se da vidi čije je dete, niko mu se ne javlja da mu se dete otkotrljalo…
Dragi roditelji, roditelji i samo roditelji…
Pomozite nama iz ustanova kulture, pomozite prosvetnim radnicima, ja sam ljuta i besna jer sam lično ja bila izgrebana, jer je naše obezbeđenje odgurnuto svaki put.
Ovo nije arena, ovo nije stadion, ovo je pozorište, zna se šta je pozorišni bonton. Ako ne znate šta je pozorišni bonton, ne morate uopšte da dolazite u pozorište. Pozorište nije obaveze nego dobra volja. Mi od ovoga nemamo ništa, sve predstave su besplatne, neko je to platio da biste vi pogledali, pa onda ispoštujete ustanovu, ovaj hram kulture, ispoštujte izvođače“, rekla je direktoraka i opet naglasila da ko ima manje od sedam godina i ko nema katrtu ne može da uđe na ovu predstavu, koja je vrlo teška i zahtevna, koja govori o jednoj tragičnoj priči.
Glas javnosti N07S